Vägbomber krävde åtta amerikanska liv i Irak i dag.
Fyra soldater dog när en bomb träffade deras bil.
En man ur flygvapnet dödades av en annan bomb i Tikrit.
Två soldater dödades och tre sårades av en vägbomb i Baghdad.
En åttonde soldats icke stridsrelaterade död utreds nu.
Åtminstone 3555 medlemmar ur USA:s militär har avlidit-
-sedan Irakkriget inleddes 2003.
LEJON OCH LAMM
Ett till. Så där, ja. Tack.
SENATOR JASPER IRVINGS KONTOR
Senatorn? Naturligtvis.
- Han är redo för er nu, ms Roth. - Ursäkta?
Senatorn.
Okej.
- God morgon, Janine. - Det goda är att den snart är över.
Varsågod och sitt. Vill du ha kaffe, te, vatten...?
- Nej, tack. - Kul att se dig. Tack för att du kom.
- Senatorn? - En kaffe, tack, Marcia.
Jag läste din artikel om imagekonsulter inom politiken.
Det var en bra artikel. En annorlunda vinkel.
Tack.
- Väntar vi på din pr-pitbull? - Nej. Bara du och jag.
- Ingen som stoppar dina trickfrågor. - Ensamtid!
Det är en gentjänst för att du kallade mig "partiets framtid".
Det var ingen tjänst. Det var hur jag såg på saken.
Och med tanke på hur det går för er är kanske epitetet nedsättande.
- Men jag fick 77 % av rösterna. - Hur kunde jag glömma det?
- Ni känner till tidslinjen jag gör? - Ja, över kriget mot terrorismen.
Om den är som de andra som har publicerats i år-
- är det en inledning på en längre attack över gjorda misstag.
- Eller bara en lista fakta. - Som ni väljer.
- Ni litar inte på oss. - Jag litar på dig. Därför är vi här.
- För att diskutera vad? - Om du vill skriva riktig artikel...
...i stället för att påminna de som bryr sig att vi har krigat i sex år.
Det vinner man inga pris för.
- Vad handlar det om? - En ny plan. I Afghanistan.
- Afghanistan? En ny plan? - Som vinner både kriget...
...och hur klichéaktigt det än kan låta: folkets hjärtan och själar.
- Och planen? - Jag kan inte berätta allt...
- Inrikessäkerheten, givetvis. - ...men nog för en artikel...
...om vad vi gör i Afghanistan nu, inte för sex år sedan, men nu...
- ...och hur det kan leda till seger. - Vad är det här?
- "Det här"? - Det här mötet.
Det här är jag som anstränger mig för att hålla pressen bättre informerad.
Och för att byta samtalsämne från då till nu-
- erkänna misstag, och tala öppet om vägar att lösa dem på.
- Steg för steg. - Hur lång tid har vi på oss?
- Jag har ledigt till klockan 11.00. - En hel timme?!
- Ni måste ha panik. - Nej. Vi är bestämda.
BAGRAM FLYGVAPENBAS
Hör upp. Kapten Finch, allt väl med er och mannarna?
- Hur är det med knät? - Redo för marsch.
- Bra. - Rodriguez? - Allt väl, sir.
Anteckna och ställ frågor. Goda nyheter först:
Al-Qaida och talibanerna är numera små vargflockar-
-så tro inte allt ni läser.
Fienden är mindre och mer impotent än när vi först kom hit. Det är bra.
De dåliga nyheterna: de visar inte halsen. Vi måste avsluta.
Det blir svårare med tiden. Minns er von Clausewitz:
"Strid aldrig mot samma fiende för länge, för då..."
- "Anpassar han sig till er taktik." - Korrekt.
Till exempel: INTSUM rapporterar-
- att al-Qaida i Badakhshan försöker öppna en ny front.
- Fixar inte lokalborna striderna? - Ingen är stark nog att slåss...
...och Karzai tänker fan inte låta någon åka hem nu.
- Varför gör fienden det här nu? - De är fast beslutna...
...att etablera sig som folkets legitima armé - igen.
- Var kommer de här killarna från? - De knackar dörr och ber om sönerna.
Om man inte ger upp sönerna så avrättas de inför sina familjer.
Det andra sättet är via Irak. De skickar stridstränade soldater...
- Skickar varifrån, sir? - Det tänker jag inte svara på.
Ni vet redan för mycket.
Så jihad-och wahhabiterrorister rör sig genom shiamuslimska områden?
Det räcker med att säga att fienden är större och fulare.
Vi måste hem till dem och kväsa dem ordentligt.
Ni ska göra ett luftangrepp mot Badakhshanprovinsen.
Ni ska sätta upp ett operativt läger här, vid Pamela Left-
- på en 2500 meters höjd varifrån man ser 360 grader av dalen.
Fienden vill åt den lika hett som vi-
- så vi har order om att ta den innan snön tinar.
Kolla kartorna. Där finns en lämplig landningsplats.
Ni sätter upp kommunikations- och satellitlänkar.
Ni väntar tålmodigt, och om ni har turen att råka i strid-
- ska fienden få smaka på amerikansk grymhet. Uppfattat?
Klä er varmt.
Vi blir rätt hårt pushade här, eller hur, sir?
ETT UNIVERSITET I KALIFORNIEN KL. 07.00
PROF. STEPHEN MALLEYS KONTOR
- God morgon. - Hej. Vill du ha den stängd, eller...
Gissa, Todd.
- Så oetiskt att be mig köpa kaffe. - Som att tvingas se på din skjorta.
- Det här är en äkta Reyn Spooner! - Jaså? Då tar jag tillbaka allt.
Varför bad jag dig komma hit så tidigt med en present?
- Mina sporadiska frånvarotimmar? - Det låter som en bok om din termin.
Ja, det låter rätt bra. Tja...
Jag vet inte. Jag har aldrig varit så här upptagen.
- Med vadå? - Med mina andra ämnen...
- Det här är ditt huvudämne. - Och en ung dam...
Hon du försöker sitta bredvid när du faktiskt kommer på lektionerna?
- Nej. - Vad är du mer upptagen av?
- Ordförandeskapet i studentklubben. - Hail to the Chief.
Ni var ju med i samma klubb och minns hur körigt det var.
Visst. Fyradagarshelger och halvtimmesplugg.
- Du frågade vad jag mindes. - Skolan är både social och akademisk.
Om du inte kan balansera de två bör du inte vara här.
De som säger så försöker försvara 30000 per år och dåliga betyg.
Du har spikat många av tentorna men har bara varit på åtta lektioner.
Inte illa, om vi sågs en gång i veckan.
Så närvaron spelar helt plötsligt in på mina betyg?
Du, Todd...
Skulle du ta ett B för resten av terminen?
Inget plus, inget minus - bara ett vanligt knegar-B.
Jag kan ge dig det, här och nu.
- Det är inget skämt. - Ett B för vadå?
För att inte gå på lektioner, för att inte läsa eller skriva några läxor-
- för att inte ta fler av mina kurser så länge som du går här.
- Ett B för ingenting? - Nicka, och mötet är över.
- Halva klassen skulle döda för det. - Jag sitter inte i möte med dem.
- Jag tror att jag fattar... - Och två icke förhandlingsbara delar:
Ett: Du kommer hit varje dag, till varje lektion, hädanefter.
Två: Låt mig berätta om de senaste två studenterna som gav mig hopp.
Det kanske förklarar varför jag bad dig komma hit.
Du har reflexer som ett foster.
- Så där, ja. - Vänliga skyar, baby.
- Du är mer rädd för moln än kulor. - Jag blir hellre skjuten än faller.
Tror du att du är snabb?
- Ni har satt upp ett ädelt mål. - Målet för Afghanistans framtid...
...är bara skryt om vi inte löser det militära problemet.
Specialstyrkorna intar viktiga höjder i Afghanistan innan snön tinar...
- ...och fienden kan förflytta sig. - Varför börja med det militära?
Först när fienden är utrotad kan vi blåsa liv i den nya demokratin.
- Döda folk för att hjälpa folk? - Nej. "Fienden," sa jag.
- Felcitera mig inte. - Förlåt, jag försökte sammanfatta.
2002 sa ni att "talibanernas ryggar är knäckta för evigt".
"Uppdrag slutfört." I mindre skala. Ett misstag.
- Misstag? - Fiender med brutna ryggar kan krypa.
Dessutom lärde sig fienden sin läxa efter första ryggbrottet.
Ni tar för givet att det blir ett andra ryggbrott.
Skulle vi ses så här annars? Ska du fortsätta så här timmen ut?
Jag frågar bara. Ge mig ett exempel på hur fienden har lärt sig läxan.
De inser att vi slåss på två fronter.
Och sådan hybris brukar straffa sig, eller hur?
Så vi har en ny strategi, med militären som inledande smäll.
Nyckeln är att ta höjderna. Den som har dem äger observationsförmågan-
- företrädesrätten att anfalla och möjligheten att presidera.
- Presidera? - Det var därför romarna byggde fort.
Man etablerar sin konstanta närvaro, eller utstår konstant våld.
Ska vi vara där för alltid, som romarna?
Jag sa "konstant", inte "permanent".
Vi måste vara lika tålmodiga som rebellerna, annars överlever de oss.
Den säkerheten låter oss bygga skolor och sjukhus.
- Var finns NATO i allt det här? - Bra fråga. Var?
Vi kan inte vänta på dem, så vi inledde den nya strategin nu.
Varför nu? Varför inte för två eller tre år sedan?
Två anledningar. Den första:
Satelliterna är inte som allvetande som reklamen säger.
Det vet alla som har googlat på "Predator".
- Den andra anledningen är osnygg. - Är det kodspråk för hemlig?
- För tillfället, ja. - Okej...
- Iran. - Vad gör de nu?
Förutom att bygga kärnvapen, förhandla med Nordkorea-
- och berätta för Israel att de inte vet vad en riktig Förintelse är?
De låter Wahhabirebeller passera från Irak till Afghanistan - raka vägen.
Tvärs igenom Irans landsbygd. Är det bekräftat?
Genom deras förnekanden. Det finns nya ondskans axelmakter.
1300 år av mord mellan sunni och shia får stå tillbaka-
- för att döda fler amerikaner på fler platser.
Är det här också hemligt? Det är verkligen en nyhet.
Det är förhandlingsbart. Förstår du? De lierar sig mot oss.
Vi måste påminna USA:s folk om vem fienden är.
Kan ni bevisa att de lierar sig mot oss, eller finns det möjlighet...
Undervärdera inte det skrämmande i detta.
Det är ett avsevärt hot mot vårt land. Det kan du citera.
- Iran har kärnvapenmöjligheter... - Det låter som skrämselpropaganda.
Din position gör att du kan unna dig den åsikten. Det gör inte min.
Det är mitt ansvar, och mitt jobb, att skydda amerikanerna.
Därför inleder vi vår nya strategi nu.
När börjar det?
För tio minuter sedan.
Två minuter. Jag hälsar honom.
- Var beredda. - Två minuter kvar, sir.
Två minuter! Ladda och säkra.
- Det är en gammal luftvärnskanon. - Luftvärnskanon på kammen.
Mörkerglasögon!
Det är lugnt, sir. Spaningsrobotar tog bilder i går.
Det är en rostig 23 millimeter med stängda pipor.
- Men bra spanat! - Rostig och stängd. Obrukbar.
- Stängd? Av vem då? - Hur som, den kan inte avlossas.
- Vadå?! - Det låter som en otäck fälla.
Jag ser sånt skräp från luften hela tiden, sir.
Det är därför vi kallar stället Avfallist...
- Sjukvårdare! - Sårad soldat. - Varifrån?
Vi beskjuts! MAYDAY!
Ge mig ditt finger.
Vänd om mot dem!
Vänd mot dem!
Landa!
Landa! Landa!
- Vad hette de? - Ernest och Arian.
- Som i mästarrasen? - Ja, fast han stavar med "i".
- Och? - Känner ni till ironi?
Någon som heter Arian kan bara vara... Svart.
Vad spelar det för roll? Han är amerikan.
- Okej. De spelar baseboll? - Annars har de inte råd att gå här.
Stipendieidrottare. Kan du hitta två killar som är mer olika mig?
- Vad är det? - Professorer är inte lärare.
- De är försäljare. - Vad säljer ni?
- Dig, till dig. - Ni behöver inte hjälpa mig.
- Varför då? - Varför ni inte behöver hjälpa mig?
Varför bryr du dig inte längre?
Brydde jag mig för att jag gick på era lektioner?
Du inte bara gick, du deltog. Du läste allt jag sa.
Du var hungrig. Du kastade dig in i alla debatter.
- Min fråga är: varför inte nu? - Jag har redan svarat.
- Många grejer. Tjejer, klubben... - Kom igen, Todd.
- Säg, du. - Jag vill inte såra era känslor.
Vi har en timme på oss. Låt oss inte slösa tid på känslor.
Tack. Ni borde skriva gratulationskort.
- Okej, fortsätt. Säg det. - Okej.
Statsvetenskap. Vad är vetenskapligt, förutom psykologin bakom-
- hur mycket skit väljarna sväljer innan de märker något.
Det vetenskapliga handlar om hur man vinner.
Inte om hur man styr, bara om att vinna-
- oberoende av hur korkad eller falsk man verkar.
- Ge mig ett exempel. - Okej. Presidentkandidaterna.
De meddelar sina kandidaturer genom att inför publik deklarera-
- att de inte ställer upp till val. Vad är det för skit?
- Så har det alltid gått till. - Det tror jag inte.
Ni fångade mig när vi läste om filosoferna. Grekerna.
Ni fångade mig. De var toppen. Men någonstans förlorade ni mig.
Har du varit i Grekland? Givetvis inte, för då hade du vetat-
- att deras regering får vår att verka ytterst modern.
Det var min poäng. Om inte Sokrates, Platon och Aristoteles fixar det...
- ...vad fan ska Todd Hayes göra? - Gnälla. Ge upp.
Jag ska betala skatt och lyda trafikreglerna.
- Jag tänkte mig något större. - Större? Som vad?
- Som att bli kongressman? - Det är större.
Toppen. Jag blir en skitkorv i Washington D.C. som skriver lagar.
En lönnfet kille med bena som aldrig säger något men aldrig håller käft.
En som predikar moral medan en springsjas runkar mig under bordet?
Snälla! En som spekulerar bort pengar som inte är hans-
- och gråter i tv när han åker dit. Och hur många åker aldrig dit?!
Är det större än att vara en vanlig kille med ett bra jobb? Fan heller.
Det var där ni förlorade mig.
- Du övertygade mig nästan. Nästan. - Vadå?
Att du faktiskt vet vad du pratar om. Du uttrycker dig väl-
- men du skulle göra det ännu bättre med hjärta.
Med lite erfarenhet. Om du hade knackat dörr-
- slickat kuvert eller besökt ett torgmöte.
- Vågat lite, på ett meningsfyllt vis. - Är slicka kuvert vågat?
Oerhört mycket mer så än att bara snacka.
Ernie!
Broder!
- Pamela Left är het. - Hur het?
Chinooken besköts. De har döda och sårade ombord.
De landade inte vid målet, utan tre kilometer söderut.
- Helikoptern är paj. Två män saknas. - Börja med det. Vilka?
Finch och Rodriguez. De lär ha ramlat ut i närheten av landningszonen.
Ingen vet om de överlevde.
Ernie.
Min bror.
Arian! Din jävla idiot.
Hur illa sårad är du?
Illa. Kan du ta dig hit?
Jag sitter fast. Benet är fastklämt.
Vänta...
- Jag skickar ut räddningshelikoptern. - Styr dem till mellan Pamela och oss.
De får cirkulera tills vi vet vad som händer.
- Ser vi något på Predator? - Ett tag. Kallfronten fortsätter.
Jag vill se så mycket som möjligt så länge som möjligt.
- När kan vi få ut ett snabbflyg? - En Warthog på 25 minuter...
- ...men säkerhetsmarginalen... - Gör det.
Jag vill prata med jäveln som sa att bergstoppen var säker.
Landskapet kräver att specialiserade grupper etablerar operationspunkter.
Jag har hört om operationsbaser. "Punkter" låter mindre.
Och det är de. Vadå? Kläm fram det.
Ursäkta... Det låter som pentagonska för "lockbete".
Janine. Det är inte så att vi sätter ut en eller två killar på berget.
- Men vi slåss på liten skala nu. - Säger mannen på sitt bekväma rum.
Vi är i strid. Civilisationer tål tyvärr inte ickevåldsrepliker.
Vad betyder det? Tänker ni försaka diplomatin?
Vi blev angripna. Man svarar inte på ett angrepp med diplomati.
Bin Laden anser att diplomati är att inte filma halshuggningar.
Saddam bröt mot 16 FN-resolutioner. FN:s svar var-
- att utfärda drygt 30 strängt formulerade uttalanden.
Frankrike, Kina och Ryssland handlade med honom under bordet.
- Beväpnade inte vi honom på 80-talet? - Men här är vi nu.
- Bör vi inte utreda hur vi kom hit? - Inte nu. Vi måste se framåt.
Vi slåss mot en ondska som anser att 1300 år av mänskliga framsteg-
- är kätteri och bör straffas med döden.
- Om du inte vill utrota det... - Jag vill att bin Laden straffas...
...men förstår inte varför historien inte skulle vara viktigt.
Viktigt och relevant är-
- att vi implementerar en ny strategi som vinner det här kriget.
- Ett krig vi inte kan förlora... - Men vi leder inte.
Än. Det kan den nya strategin ändra på.
Hur skulle det vara med en strategi att ta hem soldaterna?
- Att lämna landet? - Är det inget alternativ?
Okej. Vi leker med den tanken.
Vi drar, och Afghanistan återfaller till talibanerna.
Fast nu har de metastasat till något ännu mer elakt och potent-
-för de har besegrat två supermakter.
De slaktar dem som hjälpte oss, röstade och trodde på oss.
Det är slutet på afghanernas hopp, slutet på amerikansk trovärdighet-
- och slutet på USA som rättfärdighetens styrka i världen.
När vi tvingas tillbaka, citera mig gärna, möter vi ett förstört Irak-
- ett hopplöst Afghanistan och ett Iran med kärnvapen.
Hur många soldater krävs då? Du lär få lägga till några nollor.
Vänta... Får jag tala fritt?
Ni tänker implementera ännu en ny strategi-
- obekymrade om humana och finansiella kostnader för att ni förutspår...
- Vi övervägde den humana kostnaden. - Vad var er bedömning?
Strategin prioriterar tålamod och beslutsamhet.
Den placerar soldaterna på platser där de kan möta och döda fienden-
- så att vi kan återuppbygga landet. Vi stannar i tio år om det behövs.
- Vi gör allt som krävs. - "Allt... som krävs."
Allt som krävs.
Varför tog det tre år att armera våra fordon?
Förstärkningar ger inte samma skydd. Det vet ni.
Varför lägger presidenten miljarder på ubåtar och plan-
-som är värdelösa i såna här krig?
Varför skickar vi 150000 soldater till ett land som inte anföll oss...
- ...och 1/10 till ett som gjorde det? - Hur ofta tänker ställa samma fråga?
- Tills vi får ett svar. - Okej. Här kommer det:
- Irak var nästan ett i-land. - Med betoning på "var".
Vi tog det snabbt, för vi var fler.
Afghanistan var, är och förblir ett opolerat u-land.
Arméer har gått ner sig där sedan före Alexanders tid.
- Vi "tog" Irak? Hur missade jag det? - Militärt gjorde vi det.
Vi gjorde misstag, kolossala misstag, som aldrig bör glömmas.
Men för sex år sedan, vem visste vad vi skulle göra, och när-
- efter att ha sett våra plan flyga in i våra byggnader?
Minns du hur rädda vi var för vad fienden skulle välja som extranummer?
Och hur allt plötslig var i fara: familjer, vänner, förskolor...
...floder och broar, kärnkraftsanläggningar.
Minns du hur skräcken färgade morgonen i okända nyanser?
Tiotusentals har dött på grund av rädslan och misstagen den leder till.
Men frågan som kvarstår, som håller mig vaken-
- för jag måste besvara den, är: "Vad gör vi nu?"
Fan...
Första plutonen?
Herregud, de närmar sig...
- De lever. - Okej.
- Det är bara snön. - Kolla min flank.
- När anländer A-10:an? - Om 18 minuter.
Det var sju minuter sedan. Jag vill prata med piloten.
Räddningshelikoptern cirkulerar i väntan på er order.
- Så Ernest och Arian tog värvning. - Är det en fråga eller en anklagelse?
- Det är bara en fråga. - Ja. De var frivilliga.
- Är de adrenalinkillar? Extrema? - Nej, inte Ernie och Arian.
Jag pratade om oräddhet. Att vara livrädd...
- ...men tvinga sig till nästa steg. - Det är mod.
Men den verkliga sorten. Vad är du rädd för, Todd?
Många är rädda för att inte få jobb, flytta hem och betala studielånen.
- Sånt skrämmer mig med. - Eller rösten i huvudet som frågar:
"Borde jag göra mer med mina gåvor? Utnyttjar jag min tid på jorden?"
- Alla frågar sig nog det. - Många av oss är rädda för svaren.
Minns du andra föreläsningen med mig, när jag ställde en oväntad fråga?
Du satt på sidan, som alla som inte vill få frågan.
Nära nog för att verka engagerad, men så långt borta att ni inte syns.
Jag var generad. Jag fick erkänna att jag inte hade läst läxan.
Men reflexmässigt. Inga ursäkter, inget skitsnack.
- Jag var livrädd. - Men tvingade dig till nästa steg.
Minns du läsuppgiften som diskuterades?
- Jag försöker förtränga pinsamheter. - Det var om den nya kliniken.
De gav rena nålar gratis till knarkare.
80 studenter gillade idén: smittorisk och brott minskar. Du sa:
Om vi ska lägga skattepengar på att hjälpa folk bryta mot lagen säkert-
- så borde vi ha en särskild fil för fyllekörning på motorvägen.
- Det är ett större problem än knark. - Du snackar ekonomi.
- Jag snackar ekonomi och säkerhet. - Du har ju inte läst uppgiften!
- Nej, men jag kan ändå tänka. - Han har rätt.
Jag är bra på att skapa debatt.
Ja, men grabben som erkände att han inte läst på-
- blir navet i en av de mest spännande debatter jag har deltagit i.
Vart tog den grabben vägen?
Ni anser att antalet soldater vi har i Afghanistan nu räcker?
Ja. Orsaken till att vi kan göra mer med färre nu-
- förutom våra spioner i området, är våra överlägsna specialstyrkor.
Grabbarna är verkligen proffs.
Det påminner mig om Abrams, 1968. Minns ni?
- Hur länge sedan var det? - Vietcong slåss inte på stor skala...
...men små trupper lockar till bakhåll. Då slåss vi, i alla fall.
58000 namn säger att den strategin inte funkade.
Vad har du för problem med evolution?
Med att vältränade specialplutoner avlägsnar fienden kirurgiskt?
- Återigen: plutoner är små. - Återigen: det är meningen.
- Abrams! Bandar du Historiekanalen? - Nej.
1968 var mitt första år som reporter, på collegetidningen.
- En liberal blaska? - Ja. Ränderna går aldrig ur.
Vilken tur jag har.
- 1968... - Ja, ni var sex år.
Men läste som en sjätteklassare.
- 40 år i den här svängen. - Det behöver ni inte säga högt.
Då borde du vara skarp nog att veta att vi står vid ett vägskäl.
USA:s folk bör inse att det inte bara är vårt val att stoppa rebellerna-
- men vår moraliska skyldighet. Vi kan inte låta ondska och terror spridas.
Genom noggrant övervägda militära handlingar tar vi första steget.
Första steget? Vad har vi gjort de senaste, sex åren?
Andra världskriget varade i mindre än fem år.
Rulla runt. Jag måste se benet, se om det är en öppen fraktur.
- Svimma inte. - Okej.
- Du behöver en kompressor. - Jag har bara en hand.
Håll ut. Räddningen är på väg.
- Det är ingen tvistefråga, Janine. - Om folk ska godta en ny strategi...
...lär man vilja ha mer än vaga erkännanden om tidigare misstag.
Kan ni berätta, med egna ord, exakt var ni tror att det gick snett?
Värsta spaningsrapporterna någonsin.
Beslutsfattare som aldrig blött i strid.
- Dålig PR. - Dålig PR?
Abu Ghurayb var rena vinstlotten för er.
- Har ni blött i strid? - Underrättelsetjänsten, sex år.
- Men inte infanteriet. - Det vet du.
Jag var bäst i klassen på West Point, spaningsspecialist.
- Ska jag be om ursäkt för en bragd? - Nej. Så menade jag inte.
Här sitter vi och för en upphöjd debatt-
- om krig och ställningstaganden, och plötsligt slog det mig:
Du har inte plats för en riktig nyhet-
- mellan exposéer om "De frias land, de fetas hem"-
-och ditt nätverks nöjesreportage.
Med lite tur får jag sju sekunder hos er fokusgruppskapade ankare-
- med det stora håret. Ursäkta, är det Summer Hernandez-Kawalski?
Är det hennes riktiga namn?
Vad hände med er? När blev ni vindstrutar?
- Blev vadå? - Vindstrutar. Blåser med brisen.
När började ni förväxla majoritetens åsikt med rätt åsikt?
- Som när vi var för att gå in i Irak? - "Var för"?
Nej, nej. Ni sålde idén. Ni inledde rapporter om invasionen av Irak-
- med en bild av en stor flagga, en manlig marinsoldat-
- och en havsörn svävande till pampig musik.
Vi, liksom ni, trodde att Irak var en verklig fiende...
- De är en verklig fiende. - Vi litade på er för mannarnas skull.
Och det gjorde ni utan att rodna.
Vi gav det till er.
Vi alla... Janine? Vi riskerade alla våra soldater.
Jag har erkänt mina misstag. När ska du göra det?
- Samtal väntar från senator Skilken. - Tack. Be honom vänta.
På sätt och vis är vi på samma lag.
Vi är lagkamrater. Vi har båda ett ansvar.
Du har redan sålt kriget. Nu ber jag dig att hjälpa mig sälja lösningen.
- Ursäkta mig, jag måste ta samtalet. - Ni kan ta det här.
Och låta dig höra mig be om pengar?
Av rättfärdighet och fred väljer jag rättfärdighet. Theodore Roosevelt
UNGTUPPAR I CAPITOLIUM
- Varför väntar de? - De vill kanske ta oss levande...
...och försöker lista ut hur.
Andas!
Andas.
Okej, lag ett får lägga ribban. Och ämnet de drog är...
"Vilken utrikespolitisk teori kan för bästa effekt appliceras här hemma?"
Varsågod, lag ett. Ni har en kvart. Lycka till.
Det där var bra!
- Allt väl? Är du redo för det här? - Ja.
- Andas. Andas. - Jag andas.
Förlåt grabben. Han vill så gärna fixa ett bra betyg åt mig-
- att han antingen skiter på sig eller sväljer tungan.
Vet ni varför de sänkte bidragen? Hans medelbetyg var för dåliga.
- Ni, då? - Vadå?
"De som inte kan göra, lär ut."
Allvarligt, gör ni det mesta av era gåvor?
Där fick du mig.
För trettio år sedan hade jag helt andra planer för det här jobbet.
Jag skulle ge ut teorier som skulle förändra de tusentals som läste dem.
Universitetets styrelse skulle vara så imponerad-
- att de gav mig säsongsbiljetter för att jag skulle stanna.
- Vilka väluttänkta dagdrömmar. - Eller hur?
Ingen läser mina uppsatser. Studenter ber mig om råd-
- men universitetet stavar mitt namn fel.
- Stannar ni kvar för pengarnas skull? - För pengarna?! Herregud, nej.
Jag stannar kvar för att jag är självisk.
Självisk för de sällsynta ögonblick då jag har någon i min klass-
- som har gåvan att göra något stort, i stor skala.
Min gåva inte är mina teorier, men att se potential hos andra...
- ...och mana på dem om det behövs. - Är jag en av dem?
Vad tror du själv?
Visade Ernest och Arian att de var speciella varje dag?
Bara nog för att radera tvivlet. Den enda skillnaden mellan er-
- är att du är naturligt begåvad. De fick slita.
- Det var inte lätt för dem. - Men de kunde spela boll.
- Jag skulle gärna byta. - De skulle byta med dig.
De gick i highschool där de växte upp.
Gudsförgätna ställen som inte liknar skolorna som vi gick på.
Metalldetektorer i dörrarna, och lärare med tårgas.
De hemska platserna gjorde inget gott alls för dem.
- Jag såg samma sak i Vietnam. - Vadå?
De första frivilliga är de som vårt land behandlar illa.
Där Ernest och Arian växte upp slaktar folk varandra över småsaker.
"Du växte upp två kvarter söderut." Pang!
"Du har bättre fälgar än jag." Pang!
Vad gör de efter att ha lyckats ta sig helskinnade därifrån?
De slåss för landet som ignorerar deras kvarter förutom vid kravaller.
Å andra sidan finns det ungdomar som kan utnyttja landets alla gåvor.
- Som jag. - Och vanligtvis backar de snabbt...
...när det behövs frivilliga.
- Rekryterar ni mig?! - Rekryterar dig?
Ni sålde armén till Ernest och Arian och nu vill ni sälja den till mig.
Tre killar på fotot kom aldrig hem. En sitter i fängelse på livstid.
Vill du veta vad mitt värsta sår var?
54 stygn efter en protest i Chicago när jag kom hem.
Jag rekryterade dem inte. Gillade jag eller uppmuntrade vad de gjorde?
Det krossade mitt hjärta, men jag högaktar deras resonemang.
De ville förändra landet, och ansåg att slåss för det var bästa sättet.
Engagemang är det utrikespolitiska koncept vi vill applicera här hemma.
Utomlands går det bra. Utrikes- ministern reser mer än någon annan-
- och vi har fler ambassader än någonsin.
Beror inte det förra på att vi har fler flygplan?
Och finns det inte fler länder att öppna ambassader i nu?
Vi kan välja att inte flyga planen och att inte erkänna nya länder-
Att välja att göra det innebär ett engagemang.
Vi är duktiga på engagemang utanför vårt land...
- ...trots några stora fiaskon. - Som?
Som 11/9 och Rwanda. Somalia.
Vi har ett kommunistland 15 mil utanför Miami.
- Ämnet kräver mer än en kvart. - Inget land är perfekt.
Alla länder bör vilja bli bättre.
Om det är okej med dig så använder vi resten av tiden till engagemang:
Hur vi ser på det utomlands, men inte på våra egna gator.
Vi vänder oss från de största problemen hemmavid-
- trots att bästa sättet att fördubbla dem är att vända sig bort.
- Visst. USA måste göra mer. - Ja, det gör vi!
- Varför då? - Det gör vi.
- Slopa sista året i highschool. - Erbjud tre alternativ:
Gör ett år i fredskåren utomlands, ett år i ett fattigt område här-
- eller ett år som reservofficer här eller utomlands. Alla väljer.
- Inga ursäkter godtas. - Är det här ett skämt?
Nej. Var demokrati ett skämt? Var medborgarrättsrörelsen det?
Kan inte alla lära sig marschera och invadera våra grannländer?
Vi skulle gå vilse.
73 % av Kaliforniens förstaringare vet inte vad Minnesota gränsar till.
77 % av förstaringarna vet inte vad senatorerna från deras delstat heter.
50 % av alla i åttan kan inte skriva eller räkna på rätt nivå.
När 25 % av våra arbetare inte jobbade kallades det Depressionen.
- Hälften av våra elever jobbar inte. - Är det en större Depression?
Minnesota gränsar förresten till Kanada.
Det är det smartaste du har sagt på hela dagen.
- Kostnaden, då? - Löjlig och omöjlig, menar han.
Inte så löjlig som de 9000 vi lägger per elev och år.
9000 gånger 3,8 miljoner elever. Det blir 34 miljarder dollar.
- 2 miljarder mer än för fem år sedan. - Och vi når sämre resultat.
Vem skulle inte vilja delta i något som inte handlar om ras-
- rikedom eller var man kommer från, bara att man är amerikan.
Det skulle göra oss bättre hela livet.
Men här i landet får vi aldrig samsas på det sättet-
-om det inte är värnplikt.
- Skulle jag gå i skolan ett år till? - Du har varit här i åtta år, grabben.
Vi har utbildningar och pengar och kan gömma oss i hus med höga murar...
När var inte ett hus med höga murar den amerikanska drömmen?
- Den 5 juli, 1776. - Eller den 8 december, 1941.
Den 12 september, 2001?
Vill ni inte plugga vidare vid Harvard eller Stanford?
Vill ni inte tjäna pengar? Skitsnack.
Det är dubbelmoraliskt av er att bara snacka om det här spelet.
Skämtar de?
INKALLELSEORDER
- Vad är det? Har ni fått magsår? - Frågan är om det blöder.
Oroa er inte. Ert projekt fick oss inte att ta värvning.
Det tror jag inte på. Kom igen, ni kan välja vilken skola ni vill!
- 200000 dollar i skuld vid examen. - Skuldsanerarprogram?
De finns, men de sanerar inte så rent som man skulle önska.
- Arian pratar för er båda. - Tror ni att han har räknat själv?
Ni sa åt oss att inte leva över ett säkerhetsnät.
Om jag vetat att ni skulle dra i krig hade jag skurit av mig tungan.
- Ni missar poängen. - Jag sätter skolan framför armén?
Nej, men att välja något annat vore att missa det viktigaste som sker nu.
Det här definierar våra liv, som Vietnam definierade ert.
Jag tog inte värvning. Jag blev inkallad.
Under första världskriget skrev tyska soldater dikter-
- om de brittiska infanteristernas mod.
De skrattade åt befälhavarna som offrade 100000-tals infanterister.
En tysk general skrev: "Aldrig förr har jag sett lejon ledda av lamm."
Det uttalandet passar perfekt nu. De som startade kriget och leder det-
- är inte i närheten av att vara bäst och smartast.
När våra mannar sprängs i bitar säger de skit som:
"Fienden gav oss en näsbränna, men vi lär av våra misstag."
- Vi håller med. Vad är problemet? - "Vad är problemet"? Vad menar du?
- Vi vet hur systemet funkar. - Tänk efter, grabbar.
- Vi har tänkt framåt. - Att det går illa gör det viktigare.
Jag... Hur menar du?
Utan Watergate skulle vi inte läsa om Nixon.
Om vi hade dödat bin Laden, eller om shiamuslimerna hälsade oss välkomna-
- skulle vi inte tänka: "Vilka är de?" "Predikar religion verkligen mord?"
"Hindrar en diktator dem att döda varandra?"
Skulle historiens största armé inte kunna hitta tre män?
Hur predikar man om demokrati och skickar miljarder till Saudikungar?
- Vi är långt därifrån. - Ni laddar med er själva?
Eller sitter på bänken. Ledare är de som tar i när ett jobb måste göras.
Tar du ansvar när du behövs, eller låter andra lyfta åt dig?
- Det är enkla frågor. - Med potentiellt fruktansvärda svar.
Tro mig: om jag tyckte att kriget var värt mödan skulle jag stötta er.
Men kan ni inte förändra saker här hemma?
- Vi gör det här, och pluggar sedan. - På arméns bekostnad.
En svart och en mexikansk krigsveteran med utbildning.
Ja, jävlar! Inga skulder som styr vad vi gör.
Då måste de lyssna på oss. Vi kan åstadkomma förändringar.
Om.
- Varför dödar talibanerna dem inte? - Vi är värda mer som fångar än döda.
- Piloten. - När når ni mina grabbar?
Sikta bra, när ni når dem. - Underrätta räddningshelikoptern.
En A10-bombare går in för att försöka rensa-
- men platsen är het, med två av de våra exponerade.
Se till att det här går rätt väg uppför befälskedjan.
Säg att det inte är så lätt som det verkar på 1500 mils avstånd.
Janine. Förlåt att du fick vänta. Det är omröstning, så jag...
1991 köptes mitt nätverk, ANX, av ett bolag-
- som är mest känt för att sälja tvål och glödlampor.
Vi var en nyhetsorganisation, engagerade i nyheter-
- som blev en affärsenhet, engagerade i tittarsiffror. En vindstrut.
Jag visste det när jag skrev på, men trodde mig kunna behålla självstyret.
Jag trodde att löneökningen betydde att de fokuserade på nyheter, men...
Janine. Sätt dig. Varsågod.
- Tack för det. - Det är bara sanningen.
Hur kan jag verifiera uppdragets resultat?
- Inga journalister finns väl med? - Nej. Det går inte.
Styrkorna rör sig snabbt. Du kan få infraröda och vapenbilder.
- Toppen. De laddas allt ner mest... - Utvecklingen följer du genom mig.
Toppen. Tack. Låt mig nu förstöra stämningen.
- Du? Är det sant? - I värsta fall:
- Operationspunkterna funkar inte. - De funkar.
Har ni... Har presidenten funderat över att utöka styrkorna?
Som ett stöd, om det blir nödvändigt. Militären har ont om folk.
- Det kanske behövs icke frivilliga. - Värnplikt? Nej. Det behöver vi inte.
Vi har allt som krävs för att knäcka fienden, utom allmänhetens vilja.
Där kommer du in.
Men hur vet vi att ni lyckas den här gången? Folk är skeptiska.
Efter 11/9 var världen på vår sida. Sex år senare-
- har det aldrig varit värre att vara amerikan.
- Överdrifter tjänar inget till... - Här mäter ingen vår patriotism.
Erkänn att det är en av de fem sämsta tillfällena att hissa stjärnbaneret.
- Folk behöver... - En seger, Janine.
Folket, presidenten, jag. Vi behöver en seger i Afghanistan.
Allmänheten tänker om, och kongressen pratar i stället för att skrika.
Och afghanerna får stöd, liksom ert parti.
Vi representerar trygghet, och styrkan som vårt land är känt för.
Vi visar tyranner att USA har mage och ork att avsluta våra strider.
- Avsluta? - Vill du segra, Janine?
Vill du vinna kriget mot terrorismen? Ja eller nej.
- Ja eller nej? - Det är en bred...
Det här är vår tids viktigaste ja-eller-nej-fråga.
Undanflykter är nederlag. Stanna upp, och du är död. USA:s enda val...
Ursäkta mig.
Irving.
När då?
Ammunition!
Jag laddar om!
- Hur mycket ammunition har de kvar? - Inte fan vet jag.
- Varför skjuter inte talibanerna dem? - De vill få dem att tömma magasinen.
Håll mig underrättad.
De täcker bara. Spara dina kulor.
Vet du vad? Jag är less på att bli förnedrad.
Om och om igen låter vi vårt härliga land hotas-
-av dessa små stamgäng av patrask.
Det kommer att sluta.
Inser du vad vi har? Inser du vad vi är kapabla till?
För gud vet...
Det gör mig ont att be våra män och kvinnor i uniform-
- att riskera sina liv för den här segern.
Fast jag vet att målet inte går att nå på annat sätt.
Inte med den här fienden, inte med deras medeltida trossatser.
Men trösten jag kan ge de stupades familjer-
-med absolut övertygelse-
- är att deras liv åtminstone hade innehåll.
Då, så. Ska internettransaktioner beskattas eller inte, det är frågan.
Marcia, ge mig mina anteckningar.
- Det är er strategi, eller hur, sir? - En produkt av nymilitärt tänkande.
Nu är det nya tänkandet. Presidenten hör mer på er än försvarsministern.
Om det här lyckats särskiljer ni er på bästa sätt-
- från de andra i ert parti som vill bli president.
Låt mig säga detta så tydligt som möjligt:
Jag ställer inte upp i presidentvalet.
Det har varit en fin timme. Det är en stor nyhet, och den är din.
Det här är mitt direktnummer. Ring om du har några frågor.
- Kan du vara snäll och komma, Marcia? - Absolut.
Allt som krävs!
- Du! - Ja?
- Hur många är det kvar? - Ett dussin eller så.
Säg åt A-10:an att fortsätta så länge han har kulor.
Räddningshelikoptern kommer om sex minuter. Motvind.
Låt mig prata med piloten igen.
Ser de oss?
- Är det över? - För oss, om de överlevde.
Titta upp!
Så jag förväntas implementera Arian och Ernies projekt-
- trots att det låter som en saga. Fick de ett A för det?
Jag gav dem ett B+. Deras statistik haltade.
Varför berättar ni inte om studenterna som fick ett A?
- För att jag inte minns dem. - Är närvaro viktigare än betyg?
Nu vet du hemligheten. Det kallas potential.
Det är en bättre signal än ett A i ett ämne du glömt inom ett par år.
Så säger mediokra studenter för att bortförklara alla C.
- Ingen av dem fick något C. - De kanske fick varsitt knegar-B.
- Inte för att de gav upp. - Är ni glad för att de är där?
- Jag gjorde allt för att stoppa dem. - Men högaktade deras resonemang?
- Ja. - Så jag bör lyssna till era råd...
...er vägledning, trots att de två ni berättar om inte lyssnade.
De gjorde som de ville ändå.
Kanske är det så att ni försöker påverka mig-
- för att ni så sällan har en student som är värd besväret-
- och för ni så ofta tycks misslyckas med att nå de studenterna.
Misslyckandet började faktiskt för tio eller femton år sedan.
Jag brukade vara grym på den här sortens möten.
- Vad förändrades? - Ni. Studenterna mitt emot mig.
Vi är slugare. Vi vet hur det funkar. Vi vill inte dö för några skitkorvar.
Ni vill distansera er från den verkliga världen.
Skitkorvarna - hur ofta tänker du säga det - förlitar sig på er apati-
-och på er självsvåldiga okunnighet.
De planerar strategier runt den, och räknar på vad de kommer undan med.
Skyll på mig, för att jag vill leva det goda livet-
- för att jag kan, för att jag är smart nog.
Skyll på mig, för att jag inte vill jobba med er på ett gårdskollektiv.
Ni låter som mina föräldrar, som har givit mig ett bättre liv än deras-
- och sedan tar de illa vid sig när jag njuter av det.
Vad ska man med dyr Merca till om man inte har bensin i tanken-
- och gatorna förfaller till något som liknar tredje världen?
Om allt ditt prat om kongressen och politik är sant-
-om det är så illa som du säger-
- och tusentals amerikanska soldater har dött och dör-
- hur kan du då njuta av det goda livet?
Rom brinner, och problemet ligger inte hos dem som inledde det här.
De är hopplösa. Det ligger hos oss, som inte gör något.
Som bara spelar fiol. Som försöker smyga sig runt elden.
Det finns människor över hela världen som slåss för förbättring.
Ni tycker väl att man åtminstone måste försöka-
- men vad gör det för skillnad, om man slutar på samma ställe?
Man gjorde i alla fall någonting.
Tack för att du knackade. Vad ville l'enfant terrible?
- Talas vid öga mot öga i en timme. - Skäll eller nyhet?
- Ett militärt drag, inlett precis då. - Exklusivt? Detaljer!
Vi kör grunderna direkt. Vad händer?
- Janine? Hallå? - Det stinker.
Jag gick därifrån med en hemsk känsla. Det känns falskt.
Känns? Får du lön för att undersöka dina känslor?
- Ge mig fakta. - Vi kan inte göra det här igen.
Vi kan inte köpa hela programmet som vi gjorde i början...
Passa dig. Mitt huvud exploderar.
Det är din kille. Han går direkt till dig, ställer frågorna.
- Han ger dig en gåva. - Ingen gåva. Det är propaganda.
Vi behöver inte sända allt som regeringen vill.
Vi sänder nyheter. Ett nytt, militärt drag är nyheter.
Får du dåligt samvete? Är det inte lite sent för det?
Vad är nyheten? Vadå för drag?
- Minns du the Who? - Jag lyssnar på dem. Hurså?
Meet the new boss Same as the old boss
Det är ompaketerat Vietnamtänk.
De skickar in små plutoner, ungdomar, som lockbete.
Det är spekulationer. Vi sänder inte spekulationer.
Nej. De är så desperata efter en utväg, att byta ämne från Irak.
De är så desperata efter en seger att de lyssnar på Irving-
-och jag förstår dem. Han är bra.
Men han har ingen plan för dagen efter attacken.
Han snackar hjärta och själ, men det är bara helikoptrar och flottan.
Herregud... Han skiter i de mjuka grejerna.
Det här är strategiskt, ett glidmedel för att få in honom i Vita huset.
Så killen är ärelysten. Än sen?
- Påverkar politiken din tankeförmåga? - Jag gör bara mitt jobb.
Ditt jobb är att rapportera bevisliga fakta så att jag kan...
Det finns inga journalister där! Vi måste lita på hans ord.
Hur står du ut med värmen här inne!?
Men vet du vad? Han har en plan för efter valet-
- och det är ingen lång, seg fredsprocess. Nej, då.
Pojkarnas leksaker på översta hyllan har inte fått användas på 50 år.
Han "är less på att bli förnedrad". Han vill ta ner leksakerna-
- och ta reda på hur ett riktigt segerljud låter.
Han sa det till mig! Jag har det. "Allt som krävs för att vinna."
- Här. Kolla: "Allt som krävs." - Okej, bra. Lugna ner dig. Okej?
Lugna dig.
Det verkar som om Irving vill sätta åt dem som angrep oss.
Våra tittare tycker att det är bra. Det gör jag med.
Vad har hänt med dig, Howard?
Förr trotsade du vem som helst om det var motiverat.
Du var bra, en gång i tiden.
Och trodde inte att jag skulle överleva 40. Kom igen, Janine...
- Du kan inte låta mig gå ensam här. - Fel. Jag kan inte göra det här.
Du ger mig en galen, spekulativ, "tänk om" -historia baserad på vad?
Kvinnlig intuition? Jag förväntade mig mer från dig.
- Ja, en prydlig tidslinje. - Just det.
Om inte vi gör det här, Howard, vem gör det då? Det är vårt jobb!
Politiker och journalister som säger: "Om vi vetat då vad vi vet nu..."
Det är skitsnack! Allt fanns där.
Vi visste det, om vi hade bemödat oss om att se hela bilden.
Men det gjorde vi inte, eller hur? Vi bara gav med oss.
Vad händer om du har fel, Janine?
Hör på mig. Du är 57 år gammal. Din mamma behöver vård dygnet om.
Vilket annat nätverk anställer dig efter det här?
- Allt jag ber om är... - Sätt mig inte i den här sitsen.
Din version kommer aldrig att få se dagens ljus, och det vet du.
Jag kan inte skriva den som han gav mig.
Det kan jag inte.
Nåväl... Det tycker jag att du bör tänka över.
- Ta dig till mig! - Jag gräver.
- Ta dig hit! - Kom igen...
- Piloten. - Vänd om och rensa ut talibanerna!
- Professor Malley! - Läs på skylten.
- Vänta... Är vi klara? - Okej.
Det här är det sista jag säger, så ha tålamod.
De beslut du fattar nu kan inte ändras-
- förutom av åratal av slit för att rätta till dem.
Under de åren blir du något annat.
Det gör alla med tiden. Du gifter dig, tar lån...
Du är aldrig mer samma person som du är nu.
Och löften och potential...
Det är flyktigt.
De kanske inte finns kvar längre.
Antar ni att jag redan har bestämt mig-
-och att jag kommer att ångra mig?
Jag säger bara att du är vuxen nu.
Och det jobbiga med vuxenlivet är-
- att det börjar innan man vet om det, när man är några beslut inne i det.
Men det du behöver veta, Todd, är att livvakterna är borta.
Du är ensam. Du är din egen man och de beslut du fattar nu-
- är dina alldeles egna, nu och för all framtid.
- Det står klockan 08.00 på skylten. - Ja. Förlåt.
- Vill ni inte veta mitt beslut? - Vi har lektion kl. 09.00 på tisdag.
Jag får veta då.
- Okej, Muna? - Betyget ni gav mig kan inte stämma.
C+, menar du? Ursäkta. - Stäng dörren efter dig.
Då ska vi se...
- Ammunition? - Slut.
Jag med.
Räddningshelikoptern hinner inte hit i tid.
Nej.
- Stick härifrån. Stick. Sätt fart! - Aldrig.
- Du kan röra dig. Klättra ner. - Inte ens om det fanns en stege.
Inte så här. Inte när vi ligger ner.
Hjälp mig upp.
Kom igen.
- Tjena. - Hej.
- Tänker du gå på astronomin? - J.D. fixar en tv-spelsturnering.
- Vad fan gör du uppe så tidigt? - Möte med Malley.
Los Angeles-kontoret rapporterar att-
- popsångerskan Fate ansöker om skilsmässa från rapparen Bully-dog.
Detta efter deras ökända turné i Stilla havsområdet-
-då Fate frågade en japansk reporter-
- hur lång bussresan från Tokyo till Peking var.
Härnäst vår huvudnyhet:
Nytt initiativ i Afghanistan
- Vad pratade ni om? - Betyg.
Första stegen i en stor militär operation
Underkänner han dig?
- Visst får du underkänt? - Nej.
USA:s trupper tar höjder i överraskningsattack
Vet du redan vad du får?
Va?
Vet du vad du får?
Översättning: Carina Bergman www.broadcasttext.com